Porten var låst og soldatene for lengst flyttet ut. Så gikk Russland til full invasjon av Ukraina. Nå bygges det nytt for milliarder på Garnisonen i Porsanger.
Klokken
er fire på seks en tidlig torsdag morgen, men de seks soldatene på rom 251 er
allerede oppe, våken og påkledd, minutter før reveljen i Garnisonen i Porsanger
går.
Klær
brettes, senger strekkes, tenner pusses og hår vokses. Kristian Herrevold,
Kasper Vestnes, Marcus Bjørseth, Jesper Helle-Jensen, Henrik Wassiluk og
Mathias Hisdal er seks av rundt 300 vernepliktige som har flyttet tilbake til
en militærleir som for få år siden hadde dødsdommen hengende over seg.
Etter
Berlin-murens fall og kollapsen til Sovjetunionen, var det ikke lenger behov
for en stor militær avdeling i Finnmark for å slå tilbake en invasjon fra øst,
slik den «opprinnelige» Garnisonen i Porsanger var laget for. Det var fred i
Europa. Og Norge og Nato var opptatt med å bekjempe terror andre steder i
verden.
Men
så gikk Russland til angrep på Ukraina. Først med annekteringen av Krim i 2014.
Så kom en påfølgende krig i Øst-Ukraina, der Kreml støttet såkalte separatister
med våpen, personell og penger. Deretter natt til 24. februar 2022 – en dyster
merkedag i europeisk historie: Russland går til fullt angrep på kontinentets
nest største land med 43 millioner innbyggere: Byer og bygder bombes, sivile
drepes, sivile mål ødelegges. Den russiske krigsmaskinen viste seg å være
brutal, nådeløs og uforutsigbar.
Europa
våknet opp til krig. Kan Russland gjøre det samme i Norge som de gjør i
Ukraina? For norske forsvarsplanleggere måtte det tenkes nytt, fort.
SJEFEN: Generalmajor Lars Lervik skal bygge opp en ny brigade i Finnmark de kommende årene.Foto: Amund Trellevik
Det
merkes at vi lever i en annen tid, sier Lars S. Lervik, sjef for Hæren. Fra
kontoret han låner på Porsangmoen på sin reise til Finnmark har han utsikt ut
mot det som kan minne om en byggeplass. De neste årene skal det investeres 1,5
milliarder kroner fordelt på nye 25.000 kvadratmeter. Mye blir bygget nytt, som
sykestue, flerbrukshaller, befalsboliger og kontorbygg. En del gammelt, som
noen par kaserner, blir renovert. Og det som er for gammelt til å brukes,
rives.
– Hva forteller denne byggingen deg, Lervik?
– At
vi kan vokse når vi får ressurser til det. Og tiden vi er inne i gjør at det er
behov for å bygge oss opp igjen og re-etablere avdelinger. Dette kommer vi til
å gjøre mer av framover.
– Også i Finnmark?
– Ja, også i Finnmark.
Porsangmoen
leir har historie tilbake til slutten av 2. verdenskrig. Men det var først på
60- og 70-tallet at oppbyggingen av leiren skjøt fart. Det var faren for
invasjon fra Sovjetunionen som gjorde Porsangmoen til en viktig og prioritert
militærleir. Her var det infanteribataljon, stridsvogner, artilleri og
jegersoldater. På det meste tjenestegjorde 1200 soldater i leiren og på Banak
flystasjon.
Lervik
mener leiren har «potensial til å utvikle seg til enda mer enn som så», dersom
dette er noe myndighetene ønsker. Selv om det bygges mye nå, er det fortsatt
god plass i leiren. Og skulle leiren bli full, er det bare å flytte gjerdet.
Foreløpig
er det planer på bordet om å skalere opp til 900 personer på Porsangmoen, av
dem 600 vernepliktige.
NYTT OG GAMMELT: Et gammelt kasernebygg ble revet for å sette opp nye Gagga, til venstre i bildet. Kasernebygget til høyre, Rocka, ble satt opp på 50-tallet. Forsvarsbygg har besluttet at det er bedre å ruste det opp enn å rive og bygge opp igjen.Foto: Amund Trellevik
Den
kalde krigens slutt førte også til kutt i mange lands forsvarsbudsjetter. Også
det norske. Betydningen av å skulle forsvare eget territorium ble sett på som
mindre viktig og nedprioritert for å bidra militært andre steder i verden.
Men
når europeiske land igjen skrur om sine nasjonale forsvar inn på å forsvare seg
for en russisk invasjon, pekes det på Porsangmoen. Beliggenheten midt i
Finnmark, med en stor lufthavn like ved, gjør leiren perfekt for å «slå
tilbake» et fiendtlig forsøk på å bite seg fast i landet, som Lervik beskriver
det.
– Det ble ganske tydelig at det å bygge opp igjen denne leiren her var en av de
viktigste tingene vi måtte gjøre raskest. Rett og slett fordi geografien vår
ikke har endret seg.
– Så
alt handler om Russland?
– Om
ikke alt handler om Russland, så er det i alle fall Russland som er den største
driveren i denne regionen. I tillegg er det viktig at Norge viser at vi har en
ambisjon og vilje til å forsvare oss. Også Finnmark, sier Lervik.
– Du
har jobbet i Forsvaret i mange år. Hva er det som overrasker mest i negativ
betydning av det som russerne holder på med i Ukraina?
– Jeg må ærlig innrømme at jeg ikke er overrasket over brutaliteten. Men jeg er
overrasket, selv om jeg ikke burde vært det, over den viljen Russland har til å
ta massive tap. Det hadde jeg litt vanskelig for å tro det.
– Hvorfor det?
– Nei, rett og slett fordi jeg trodde vi var kommet et annet sted enn der vi nå
viser oss å være. De tallene vi snakker om her, er jo tall som er assosiert med
andre verdenskrig.
Å ta
i bruk den eksisterende militærleiren på Porsangmoen, noen kilometer sør for
Lakselv, var noe man i forsvarskretser hadde drøftet en tid. Den såkalte
landmaktutredningen, som så på hvordan Hæren og Heimevernet var organisert, kom
med sin rapport i 2017. «Dagens landstyrker er ikke optimalt tilpasset et nytt
trusselbilde», slo den fast. Det måtte tenkes nytt. Mer penger måtte på bordet.
Flere soldater måtte tjenestegjøre i nord. Senere samme år besluttet Stortinget
å re-etablere Finnmark landforsvar – en militær struktur som fram til den ble
lagt ned i 1995 hadde ansvaret for forsvaret av Norges nordligste fylke.
De
første offiserene og soldatene kom i 2019.
Et
renseanlegg for kloakk. Det var det første som måtte bygges da Forsvarsbygg
fikk i oppdrag av regjeringen å gjøre Porsangmoen klar for storstilt utbygging.
Deretter kom nye vann- og avløpsrør, strømforsyning i bakken, forsterkning av
eksisterende veier. Infrastruktur som er helt avgjørende for å få leiren til å
fungere, men som ikke fører til storstilt snorklipping når det er ferdigbygd.
Men
etter at grunnarbeid er ferdig, skyter husene opp som sopp etter regn. Alle
sengene som er ferdig bygget og under planlegging er allerede lovet bort.
-
Målet var at vi skulle gjenbruke mest mulig av eksisterende bygningsmasse, og
suppleres med nybygg der det var behov for det, sier Signe Søreng, regionsjef
for Forsvarsbygg i Nord-Norge.
MANGE KOKKER: For fem år siden ble det knapt servert en eneste kjøttkake på Porsangmoen. Nå gjør kjøkkenet seg klar til å ta imot mange flere hundre soldater og offiserer de kommende årene. Katrine Persen (fra venstre), Jim Abelsen og Liss-Heidi Halonen skal servere kalkun i dag.Foto: Amund Trellevik
Soldatene
skal ikke bare ha tak over hodet. Kjøkkenet i leiren må også holde tritt med
økningen i antall vernepliktige og befal.
15
faste ansatte sørger for 2800 måltider hver dag. Jim Abelsen er fungerende
kjøkkensjef. Da han kom til GP for fem år siden, ble det knapt nok servert en
eneste kjøttkake i leiren. Kjøkkenet måtte bygges opp igjen fra omtrent
ingenting.
Når
første del av opptrappingsplanen er ferdig vil det bli servert 3200 daglige
måltider i messa.
– Tror du leiren er reddet nå?
– Ja, med den geopolitiske situasjonen som er i verden i dag er det på høy tid at
man bygger opp igjen denne leiren.
– Dere har nok å holde på med her?
– Ja, vi har voksesmerter her som i andre deler av Forsvaret. Porsangmoen er jo
en ren byggeplass nå. Vi skulle gjerne vært flere folk her. Vi er klare til å
ta imot oppdraget slik det er i dag. Men om vi skal vokse mer, må det flere
ansatte til på kjøkkenet.
Abelsen
har et mantra: For å få smilende soldater må de få servert god mat.
– Hva er det soldatene ikke liker å spise?
– Jeg ser at dagens soldater liker å spise masseprodusert, rask mat. Og så vil
jeg si at soldatene er litt mer kresne når det kommer til husmannskost. Men det
er viktig for oss å gi dem sunn og god, næringsrik mat med enzymer, vitaminer,
karbohydrater som gjør at soldatene fungerer i oppdraget. Da er det ikke bare
hamburger, pølser og pasta som gjelder. Du trenger ikke like alt, men du må
lære deg å spise alt.
– Så
når du har kokt torsk på menyen, er det god plass i mannskapsmessa?
– Jeg vil si at soldatene her er flinke til å spise fisk. Noen går vel og kjøper
seg en pizza. Men de fleste sier at fisken her ikke er ihjelkokt eller
ihjelstekt som i andre leirer, om jeg kan få si det, selv om det ikke er særlig
diplomatisk av meg.
– Har dere plass til alle de soldatene som skal inn hit i leiren?
– Ja, vi har veldig god plass. Vi har mannskapsmesse og befalsmesse. Det har jo
vært servert mat til 2600 soldater under vinterøvelser her.
– Fire måltider til alle disse 2600 soldatene hver dag?
– Stemmer.
– Da
går det vel i ett her?
– Stemmer! Da er det viktig å ha dedikerte og motiverte folk på kjøkkenet. Men
det har vi, sier Abelsen.
GOD STEMNING: Soldatene på rom 251 stiller opp på gruppebilde utenfor den helt nye kasernen på GP: Fra venstre: Marcus Bjørseth (20), Jesper Helle-Jensen (20), Kasper Vestnes (20), Henrik Wassiluk (20), Mathias Hisdal (20) og Kristian Herrevold (21).Foto: Amund Trellevik
Kristian
Herrevold, Kasper Vestnes, Marcus Bjørseth, Jesper Helle-Jensen, Henrik
Wassiluk og Mathias Hisdal er ferdig med en kjapp frokost og er tilbake på rom
251 i det nyoppførte kasernebygget Gagga. Nå skal morgenens siste, men kanskje
viktigste øvelse, gjennomføres: Vask av rom. Selv om befalet ikke er like ivrig
på å finne grunner til omvask som i starten av førstegangstjenesten, kan det
ikke slurves med renholdet.
Mens
Helle-Jensen og Hisdal ligger langflate på gulvet for å komme til med moppen
helt under skapene, har Vestnes og Herrevold ansvaret for badet. De nye
kasernebyggene er ikke som «i gamle dager» med fellesdusj og vaskerom i
kjelleren: Seks soldater har nå eget bad og vaskemaskin og tørketrommel på
rommet.
Det
var ikke selvsagt at noen skulle havne i Nord-Norge under førstegangstjenesten.
Fem har bakgrunn fra det sentrale Østlandet, mens sjettemann er fra Rogaland.
Forsvaret
reklamerte med en «hard og krevende» tjeneste i Finnmark. Det pirret
interessen. Russlands invasjon av Ukraina har også gjort førstegangsåret mer
alvorstynget enn hva soldatene hadde sett for seg for kort tid siden. Soldatene
er trent opp i å legge miner, drive etterretning i fremste rekke og sprenge
bruer og fjellsider for å hindre fienden i å rykke fram.
Dersom
Russland invaderer Norge i nord, er disse seks soldatene i første rekke.
– For meg var det viktig å komme vekk fra Oslo og føle at man faktisk er i
militæret, sier Vestnes.
– Vi
har snakket mye om hvordan det er å stå i en virkelig krigssituasjon, sier
Hisdal.
– Ja, krig kan jo bli en realitet. Det er noe vi er klar over, sier Bjørseth.
PS! Løytnanten fant ingen grunn til omvask av
rom 251 denne morgenen, men påpekte at vannbeholderen i tørketrommelen ikke var
tømt.
BRETT OG STREKK: Det er tett på et seksmannsrom. Og morgenrutinen går nesten av seg selv, Kasper Vestnes (til venstre) og Jesper Helle-Jensen gjør sengene klare til inspeksjon.Foto: Amund Trellevik
Fakta: Porsangmoen
HVA SKAL BYGGES PÅ PORSANGMOEN?
● Det skal investeres 1,5 milliarder
kroner i totalt 25.000 kvadratmeter kaserner og befalsboliger, flerbrukshaller,
lager, sykestue og kontorer på Porsangmoen de neste årene.
● Det skal bygges ny adkomst til
leiren og nye vaktbygg. Det blir også oppgraderinger av øvings- og skytefeltet
Halkavarre.
● Leiren blir dimensjonert for rundt
900 personer, derav 600 vernepliktige.
HVA ER FINNMARK LANDFORSVAR?
● Finnmark landforsvar er en felles
ledelse for Hærens og Heimevernets avdelinger lengst nord i landet.
● Det opprinnelige Finnmark
landforsvar ble etablert i 1945 og lagt ned i 1995.
● I 2017 besluttet Stortinget å
reetablere Finnmark landforsvar. Begrunnelsen var et behov for å styrke den
landmilitære tilstedeværelsen i Finnmark for å “avskrekke, avverge og forebygge
militær aggresjon i nord".
HVA ER PORSANGMOEN?
● Porsangmoen er en militærleir i
Porsanger kommune i Finnmark. Den er lokalisert rundt to mil sør for
kommunesenteret Lakselv.
● Leiren har historie tilbake til
slutten av Den andre verdenskrig. Utover 60- og 70-tallet ble leiren bygd
betydelig opp.
● Etter Den kalde krigens slutt ble
Porsangmoen mindre viktig for det norske Forsvaret. Bevilgningene forsvant og
Norge og Nato ble opptatte av utenlandsoperasjoner.